La meg spørre deg om noe.
Som forsker, plager det deg at det meste av ditt arbeid,
uansett hvor briljant, til slutt vil bli ansett som feil?
- Det ville plaget meg. - Jeg beklager?
Gitt nok tid vil alt bli bevist galt, ikke sant?
Nei.
Fra at jorden er flat til at solen går rundt oss.
Hvis du går hundrevis av år tilbake...
Forskere tar feil oftere enn de har rett.
- Ta tomaten. - Unnskyld meg?
Vel, etter erobringen av Mexico i 1519
ble tomater tatt med til Europa hvor de ble ansett som giftige.
Burde ikke du konsentrere deg?
Det går bra. Du kan bekymre deg om deg selv.
Dette er den første flyturen siden den ble skutt ned og reparert.
Den fortjener din oppmerksomhet.
Hvis noe skulle gått galt ville det gått galt allerede.
Det måtte italienere og spanjoler til
for å skjønne at tomater er deilige.
- Bra for dem. - Columbus var spansk.
- Han skjønte at jorden var rund. - Han var italiensk.
Jeg lurer på hvorfor spanjoler er så gode til å avsløre dårlig vitenskap.
- Du er ikke spansk? - Åh, jo, av McKay-familien i Barcelona!
Nå, hvis du ikke har noe imot det...
Hva er det? Turbulens?
Demperne på denne tingen burde jevne det ut.
Hva i helvete?
- Høyre driftskapsel er i revers. - Kutt den! Jeg bruker venstre.
Den tar ikke imot noen av mine kommandoer.
- Forbered deg for sammenstøt. - Hva?
Vi er på vei ned. Mayday! Mayday!
Griffin, McKay, kom inn.
Jumper seks, kom inn.
Griffin, McKay, kom inn.
Ja. Vi er her.
Rodney. Takk Gud. Vi trodde...
Jeg har prøvd å få tak i dere i en time.
Fortell Dr Weir at jeg har fått kontakt.
Hei. Er du OK?
- Ikke så bra, nei. - Er dere OK?
Vi kunne begge trengt et opphold på sykestua.
Hva skjedde?
Jumperen ble borte fra skjermen vår. Dere krasjet i havet.
Ja, vi...
- Vi er under vann. - Ja, det er dere.
Hvordan skal dere finne oss?
Vi har funnet retningen til radiosignalet deres, men ikke avstanden.
Hvor dypt er vi?
En, to, null, null og synker.
Radek, du må kjappe deg.
Vi er allerede 360 meter nede og synker med...
...7 meter i minuttet.
- Veldig imponerende. - Unnskyld meg?
Vi teoretiserte at jumperne kunne brukes som undervannsfartøy.
Ja, ja, jeg teoretiserte det.
Men 360 meter? Det er nesten maksimal dybde for en u-båt.
Vi er ikke så ivrige etter å sette noen rekorder nå, så bare...
- Det er et problem. - Kan du bevege deg?
Frontruten gir etter på grunn av trykket!
Gå inn i den bakre seksjonen.
Et skritt foran deg.
Nei. Nei, nei, nei, nei!
Krasjet skadet nok alle slags systemer.
Hvis du fokuserte mer på flyvning enn tomatens historie...
Du fikk ikke kuttet driften. Jeg klandrer ikke deg.
- Fordi det ikke er min feil! - Jeg har en idé.
- Hva er det du gjør? - Lykke til, Rodney.
Nei, hva er det du gjør? Griffin!
Griffin!
Hvorfor gjorde han det?
Hvorfor gjorde du det?
Åpne sletter. Åpne sletter. Åpne sletter.
Du sitter ikke i ei metallkiste flere tusen meter under vann.
Du er på en åpen slette.
Nå...
Zelenka?
Radek, det er Rodney. Kom inn.
Radek?
Jumperens radiosender er i den fremre seksjonen
som er fylt av vann,
og det betyr at du ikke har noen måte å kontakte overflaten på,
og det betyr at de ikke har noen måte å triangulere din posisjon på.
OK. Greit. Du har vært i verre situasjoner.
At du ikke kan komme på noen akkurat nå gjør det ikke mindre sant.
Du er ikke død ennå.
Du kan fikse problemet. Du må jobbe med et steg av gangen.
Nå... må finne noe lys.
Så...
OK.
Lys. Jeg har lyset.
Hva nå?
Jeg syntes du sa at de kunne klare seg med livsoppholdsystemet i dagevis.
Jeg sa det var sannsynlig.
- Men nå er cockpiten oversvømt. - Det var da du mistet kontakt.
- Hvis de ikke kom seg inn bak... - Det gjorde de.
Uansett vil de være mye vanskeligere å finne
- nå som de ikke sender signaler. - Finn en annen måte.
Selv om vi lokaliserer dem er valgmulighetene begrensede.
De er dypere enn en redningsjumper kan gå.
Jeg tar meg av redningen. Du skal finne dem.
- Jeg har noen ideer. - Vi har dårlig tid.
La oss gå tilbake til arbeidet.
Jeg synker med 7 meter i minuttet.
Trykket øker med en atmosfæres trykk for hver 100 meter man synker, så...
...det er ytterligere en atmosfære for hvert halvannet minutt, som betyr...
nå under 37 atmosfærers trykk og det øker. Oi oi.
Det er mye.
OK, jeg må få ned farten. OK. Jeg må slutte å synke.
Nei, nei, nei.
Send en beskjed først. Ja.
Sjekk om du kan få radiosenderen i gang,
for de kan ikke finne deg dersom du ikke kan fortelle dem hvor du er.
Skal vi se.
Nå...
Skal vi se. Sånn. OK...
JUMPERGRENSESNITT AKTIVERT
Sånn ja.
Nå, hvordan er det med radiosenderen?
SENDER INAKTIV
Ja, jeg vet det, så aktiver nødsenderprotokoll.
NØDSENDER AKTIV
Nå...
Vi sender et signal.
Det eneste det må gjøre er å gå gjennom 420 meter med hav,
som betyr at utrolige 3 prosent av signalet vil nå overflaten, så...
Så forsterk signalet.
Hvor mye energi har vi å jobbe med?
GJENSTÅENDE ENERGI MED NÅVÆRENDE FORBRUK:
Du kødder med meg. Tre timer?
Hva tar energien min? Jeg bruker lommelykt her.
Er demperne aktive? Jeg trenger dem ikke.
Slå av demperne.
HANDLING IKKE MULIG NÅ
Åh, kom igjen! De tar den lille kraften jeg har igjen.
Du trenger ikke dempere når du synker!
Nå...
HANDLING IKKE MULIG NÅ
Du er bare søppel!
Jeg kommer til å dø.
OK, så vi vet retningen
som det første radiosignalet kom fra, ikke sant?
Så det plasserer dem langs denne linjen.
Havstrømmer kunne dratt dem i begge retninger,
enten denne eller denne veien,
så området de befinner seg i er omtrent her.
Dr Bryce har studert De eldgamles database i forhold til havet,
og dette området er mellom 600 og 1800 meter dypt.
1800 meter. Vi vil aldri greie å komme så langt ned.
Jeg vet det, derfor må vi finne dem før de kommer så langt ned.
De var allerede på 360 meter, og sank 7 meter i minuttet?
- Ja, det stemmer. - Da har vi et sted å begynne.
Ja. Så... la oss begynne.
Jeg fryser. Hvorfor er jeg så kald?
Åh, nei. Jeg har ikke mistet så mye blod, har jeg?
Det kan ha noe med de millionene av liter
av kaldt vann du er omringet av, din idiot.
Greit. Jeg må få på varme,
og jeg vil ikke at det skal koste meg mye kraft.
Kan vi i det minste gjøre det?
OK.
Sånn. Ser du? Jeg er ikke grådig.
Jeg vil bare ikke fryse i hjel.
GJENSTÅENDE KRAFT MED NÅVÆRENDE FORBRUK:
Kom igjen! Skal litt varme koste meg 40 minutter?
Er du slik du vil at dette skal være? Vil du fryse meg i hjel?
Du vil ikke heller at jeg imploderte sammen med deg?
Har du en mening, din... Nei. Hvorfor?
Du er en livløs ting! Får det meg til å slutte å snakke til deg?
Åh, nei, nei, nei, min livløse venn,
fordi jeg er blitt slått i hodet. Ser du?
Sånn.
20 minutters kraft for akkurat nok varme til å unngå nedkjøling.
Du er en hard forhandler, min venn, men du har en avtale.
Jeg gjorde akkurat en avtale med deg. Avtale...
La oss gjøre en avtale! Du har en avtale.
Det er ikke morsomt.
Hva er i veien med meg?
Det er... eufori, glede... selvsikkerhet...
Det er... hypoksi.
Jeg skal skru opp CO2-renserne, ellers dør jeg av hypoksi.
Det er så morsomt.
Ta dette hjørnet... Ta det hit, flytt det hit.
- Hva er alt dette? - Dette er planen min.
Ja, det skjønte jeg. Vil du si litt mer?
Vel, doktorene Moore og McNab er her for å studere havet på M8R-169
som er under et tykt islag,
så de hadde med en kabel og en kraftig vinsj
til å senke instrumentene sine med.
Ager er ansvarlig for kroken som senker F302'er inn i jumperhangaren vår.
- Du setter de to sammen. - Som sjokolade og peanøttsmør.
Blir det sterkt nok til å løfte jumperen ut av vannet?
- Ikke sjans. - Vel, hvorfor...
Vi må bare komme oss nær overflaten
sånn at vi får ut McKay og Griffin med et kuttelag og redningsdykkere.
- Hvor lenge? - Et par timer.
Du og Rodney har prøvd å få testet jumpere som undervannsfartøy,
men dere gikk langt for å få meg til å si ja.
- Du har ikke sagt det ennå. - Jeg gjorde det nå.
- Hvor nært er Zelenka ved å finne dem? - Jeg skal spørre ham.
CO2-rensere jobber 100 prosent.
Vel, det er i det minste noe.
Nå... la oss se om jeg kan...
Hvorfor lager de disse tingene så små?
Jeg må være den på overflaten som redder den stakkars jævelen her nede,
ikke være den stakkars jævelen her nede.
Innen Zelenka kommer opp med en plan vil jeg være død av alderdom.
Hallo?
Er du vennlig eller sulten?
For jeg er ganske sikker på at dette vil gi deg dårlig fordøyelse, så...
Det var senderen.
Den må sende på en frekvens du kan høre.
Hei der, kompis. Jeg...
Beklager om jeg plager deg, men jeg må la denne være på en stund.
Kanskje du kunne fortelle mine venner hvor jeg er.
Kunne du gjøre det? Kunne du hente hjelp?
Kunne du gjøre det?
Hva er det jeg gjør?
Vel, jeg behandler en hval på en fremmed planet som Lassie.
OK, hvis du ikke skal hjelpe, så svøm videre!
Svøm.
Kanskje jumperen kan svømme.
OK. Cockpiten er utilgjengelig,
men mesteparten av kontrollkanalene går hit bak,
så hvis du virkelig hadde tenkt å være et undervannsfartøy,
så burde driftskapslene dine også fungere under vann,
og det betyr at jeg skal kunne fly deg fra her bak.
Vel, ikke fly, men komme til overflaten.
Da må ikke senderen trenge gjennom så mye hav.
OK, nå går det fremover.
- Hvordan går det? - Vel, det går sakte fremover.
Vis meg.
Vi startet med hvor den sannsynligvis befant seg
basert på tallene vi fikk mens vi triangulerte posisjonen dens.
Så estimerte vi hvor langt av kurs den ble brakt
av strøm,
eller undervannselver som jumperen kan ha kommet inn i.
Så legger vi til forskjellige synkehastigheter.
Er det alt dere har?
Dere har ikke gjort leteområdet mindre i det hele tatt.
- Vi har økt det litt. - Og hvordan regnes det som fremgang?
Vi gjetter ikke lengre.
Nå vet vi sikkert at jumperen er et sted i dette området.
OK.
Selv om vi finner dem er det ingen måte å...
Sheppard jobber med et gripesystem som burde være i stand til å heve jumperen.
Det er klart om et par timer. Det må du også være.
Det lille tastaturet tar livet av meg.
Alt flyter sammen.
- Jeg trenger nye øyne. - La meg ta en titt.
- Hørte jeg... - Ja, det gjorde du.
- Sam? - Ikke vær bekymret, Rodney.
Vi skal få deg ut herfra.
- Hvordan... Hvordan kan... - Det er godt å se deg, også, McKay.
Åh, jeg er blitt sprø. Jeg er blitt helt sprø.
Nei, det er du ikke.
Du er ikke virkelig. Du er ikke virkelig.
Selvfølgelig er jeg ikke virkelig.
Unnskyld?
Jeg er tre millioner lysår borte med mine egne problemer.
- Hva gjør du her? - Du hallusinerer.
Og hvordan gjør jeg det?
Akkurat.
Er det så ille?
Slik jeg ser det er du redd, du har litt panikk og mye ensomhet.
Du trenger hjelp, så underbevisstheten din manifesterer
- den eneste som er smartere enn deg. - Jeg tror ikke det.
- Ikke begynn med meg. - Du er veldig flink.
Jeg ville sagt briljant, men det er briljant, og så er det meg.
Hver gang vi har arbeidet sammen, har du tatt feil og jeg har hatt rett.
Selv om det var sant, og ingen sier at det er det...
- Hvorfor ellers ville jeg vært her? - Jeg vet ikke.
- Kanskje en siste hopplahoi før jeg dør. - En siste hoplahoi? Vi har aldri...
En første hoplahoi, men det er hoplahoing jeg tenker på.
Nå, jeg er en kjekk mann...
Du krangler med deg selv.
Du innser det, ikke sant?
Ditt sinn skaper meg.
- Åh, nei. - Hva?
- Hva annet hallusinerer jeg? - Hva mener du?
Hvis du ikke er virkelig, hva er? Er avlesningene mine korrekte?
- Du er ikke så langt borte. - Nei, nei, nei, nei, nei, nei.
Jeg er bevisstløs på sykestua.
Jeg har det bra, og dette er bare et post-traumatisk mareritt.
Kom igjen, våkn opp, våkn opp.
Nei. Du er virkelig bak i en synkende jumper.
Avlesningene dine er korrekte.
Du visste du trengte hjelp, og du har en ganske alvorlig hjernerystelse, så...
- Så... her er du. - Her er jeg.
Jeg antar det er en trøst
på en redd-for-min-mentale-helse måte.
Hvorfor viser du ikke meg hva du har gjort så langt?
Akkurat. Selvsagt.
Fem kilometer er et søkbart område. Du gjorde det mindre, Radek.
- Du gjorde en god jobb. - Han er for dypt.
Din krok har bare 300 meter med kabel.
Jumperen burde kunne dykke ned til 300 meter, så hvis han er over 600 meter,
vil vi kunne ta ham med kroken.
- Hvis han er dypere? - Der er han nok.
Området vi søker i går ned til 1800 meter.
Da wraithene angrep byen gjorde dere skjoldet om til en svøpe.
- Hvorfor kan vi ikke gjøre motsatt? - Gjøre jumperens svøpe til skjold.
Det ville holde vannet unna, men kreve mer kraft.
Vi slår av alt vi ikke trenger.
- Det ville ta timer å rekonfigurere. - Vi gjør endringene der nede.
Nei, nei, nei. Jeg kan umulig... Nei.
- Radek... - Jeg kan ikke engang svømme.
Ingen svømming under 300 meter med hav.
- Jeg kommer ikke til å beordre deg. - Jeg gjør det.
Jeg sier bare at dersom Rodney ikke kan komme til deg, hvem kan han komme til?
OK. Gi meg noen minutter og jeg skal hente utstyret mitt.
Jeg har begrenset tid til å utføre min plan
før det blir for lite kraft,
men dersom kodingen er korrekt,
kommer vi til overflaten, de burde kunne plukke opp radiosignalet,
- og komme for å plukke meg opp. - Hvor mye kraft vil det ta?
- Jeg vet ikke. Mesteparten. - Da er det en dårlig ide.
- Hvorfor? - Vel, hva om det ikke virker?
- Vel, da... da er jeg død. - Akkurat. Dårlig plan.
Jeg burde gå videre med en av de andre muligheten jeg har.
- Jeg sier ikke at jeg har en bedre idé. - Hva skal jeg gjøre? Ingenting?
- Ja. - Briljant.
Hold deg varm, fortsett pustingen, hold deg i live så lenge du kan.
Gi teamet ditt den beste muligheten.
- Mulighet til hva? - Til å redde deg.
Selv om de kunne finne meg,
noe som på grunn av understrømmer er nesten umulig,
- hvordan skal de få meg ut? - De finner en måte.
Den eneste som kan finne ut av det sitter fast i en synkende jumper.
Jeg. Åh, touché.
Hør, jeg hører hva du sier, og jeg sier at du tar feil.
Du har noen veldig smarte, veldig motiverte folk på overflaten,
og det eneste de jobber med er å redde deg.
Åh, kom igjen. De planlegger minnestunden.
Hvis din plan mislykkes, og det vil den antakelig, kan du ødelegge deres plan.
Skal du hjelpe meg eller ikke?
Jeg vil hjelpe til med å holde deg i live, men ikke med den planen.
Min egen hallusinasjon sier nei?
Du må innse at du må snakkes vekk fra dette.
Jeg kan ikke engang hallusinere riktig i dag.
OK. Vi er over leteområdet.
OK. Det burde endre seg sømløst.
OK, da. Klar for ingenting.
- Jeg ville ikke gjort det. - Du ville ikke hva?
- Jeg glemte meg. Jeg hjelper ikke. - Nei, nei, nei.
Så du noe? Gjorde jeg en feil?
Hvis du så noe, så si det.
- Du kødder med meg. - Unnskyld?
- Du prøver å sinke meg. - Jeg vet ikke hva du mener.
- Ikke lek med hodet mitt. - Jeg er en hodelek.
OK, hvis du ikke skal hjelpe meg, så hold deg på din side av jumperen.
Hva nå?
Føles som om vi traff bunnen.
Virkelig?
Vel, det er bra.
- Sjansene for å implodere er mindre. - Men...
Ikke noe men, OK?
Kan jeg få nyte det lille jeg har hatt av flaks i hele dag?
- Dette er ikke bra. - Hør, bare... hold kjeft!
Du hjelper meg ikke, og du sier min eneste plan er dårlig,
du sier du er skapt av mitt sinn,
men likevel er du ikke kledd på en utfordrende måte...
Se.
- Vel, det har alltid vært der. - Nei, det har det ikke.
Sammenstøtet med havbunnen må ha skapt en mikrosprekk.
Vi tar inn vann.
- Atlantis, dette er Sheppard. Kom inn. - Det er så vidt vi hører deg, John.
Vi kommer til å miste dere helt, så nå passer det å ønske oss lykke til.
Lykke til, da.
Vi kontakter dere når vi er på overflaten.
Ha dykkerne på Jumper åtte klare.
Det skal vi. Weir ut.
- Hva synes du, Radek? - Om hva?
Vi er under vann. Jeg har alltid villet prøve dette.
Ja, ja, ja. Bare... sørg for at vi ikke er under for mye vann.
Jeg har jevnet ut og vi er stabil på 297 meter.
Hvordan går det?
Det eneste jeg får er sporadiske livstegnavlesninger.
Som i sjømonster-livstegn?
Vi kommer til å trenge de skjoldene oppe.
- Ja, så slutt og snakk. - OK.
Det er rart, for faktisk så...
Jeg tenkte akkurat, hva vil gjøre denne opplevelsen fullstendig?
Iskaldt sjøvann i seksjonen. Masse.
For nå som implosjon ikke er aktuelt,
burde drukning tas tilbake.
Du kan fikse dette.
Det er mikrosprekker langs hele sømmen.
Livsoppholdssystemene fungerer?
Ja.
- Lag høyere trykk. - Hva?
Hvis du øker trykket inni jumperen,
- vil du sinke lekkasjen. - Vi kan aldri stoppe den.
Vi prøver bare å kjøpe oss tid.
For å gjøre døden så langtrukket som mulig?
- Bare maksimer det, McKay. - Greit.
Vi burde nok finne en måte å varme opp vannet på, også.
Vi er et godt team, du og jeg.
- Ja, da. - Nei, nei, jeg mener det.
Jeg liker å arbeide sammen med deg. Det har jeg alltid gjort.
Jeg lurer på... Jeg lurer på hvorfor vi aldri ble sammen.
Vel, sett bort fra at du er smålig, arrogant, og behandler folk dårlig?
- Ja. - Nei, det er nok derfor.
Smålig, arrogant, og behandler folk dårlig.
Men du synes jeg er attraktiv, jeg mener, fysisk.
- La oss jobbe på ideen min. - Dette var min ide.
- Hvorfor tror du det? - Du eksisterer ikke.
Du tenker det min underbevissthet sier du skal tenke.
Så derfor var ideen egentlig min.
Åh, jøss.
Jeg krangler med meg selv om hvem som hadde en idé først, jeg eller jeg.
- Jeg er virkelig smålig, ikke sant? - Og arrogant og dårlig med folk, ja.
Sånn.
Og lekkasjen er mindre.
- Godt gjort, Sam. - Takk. Du også.
- Kom hit. - OK.
Du vet hva du faktisk gjør her?
Kom igjen! Du er et produkt av min fantasi.
Det minste du kan gjøre er å ta av deg overdelen.
Din underbevissthet vet at jeg aldri ville gjort det.
- Du er tidenes verste hallusinasjon. - Det mener du ikke.
Jo, det gjør jeg. La meg være alene
mens jeg jobber med å få meg selv ut av dette.
Du skal vel ikke prøve å kontrollere jumperen?
Jo, det skal jeg.
Og jeg må gjøre det snart, før energinivået går under 50 prosent,
så det gir meg omtrent ti minutter.
Hvis du ikke vil hjelpe, så flytt deg og vær stille.
Dette er grunnen til at vi aldri kunne hatt et forhold.
Du hører ikke på folk, eller stoler på dem.
Jeg har all grunn til ikke å gjøre det.
Hør, alt dette er Zelenkas feil.
Han er ansvarlig for reparasjoner av jumpere. Han sa det var klart til å fly.
Det var han som kom til meg, flau,
fordi han alltid er redd for å fly, for ikke å snakke om en testflyvning.
Jeg skulle bedt ham om å ta seg sammen, men nei,
jeg sa: "jeg kan gjøre det" og nå er han varm og trygg på overflaten,
mens jeg sitter fast her, og betaler for hans feil.
Du får unnskylde meg dersom min tillit til mine medvitenskapsfolk er på bunn.
Hvis du vil ha gjort noe riktig, så gjør det selv.
OK.
Jeg tror vi er på sporet av noe.
Initialiserer skjold.
Bra jobbet.
OK, la oss ta denne litt dypere.
Vent. Vent, vent, vent.
Jeg var redd for dette.
Skjoldet tapper oss for energi veldig fort.
Hvorfor det?
Svøpen tar energi jevnt, men skjold tar energi etter som det belastes.
Så å være under flere atmosfærers trykk...
Ja, det tapper energi fra oss hele tiden.
Hvor mye tid har vi?
- Når vi er dypere, 30 minutter, toppen. - OK.
Går under 300.
- Hvorfor økte du ikke varmen? - Jeg gjorde det.
Det er så vidt jeg har nok kraft. Dessuten er jeg nesten ferdig.
- Hva gjør du? - For varmens del.
Du er ikke her fysisk. Du kan ikke overføre noe varme.
Betyr ikke at jeg ikke kan få deg heit.
Unnskyld meg?
Jeg tenkte på det du sa.
- Jeg tror du hadde rett. - Hadde jeg?
- Rett om hva? - Vel, jeg er din fantasi.
Det er bare rettferdig at du får deg noe.
- Virkelig? - Virkelig.
Jeg visste det. Jeg visste du var heit.
- Vent. - Ikke ødelegg øyeblikket.
- Jeg vet hva du prøver på. - Det håper jeg.
- Prøver å sinke meg. - Det motsatte, faktisk.
Nei. Du distraherer meg.
Du gjør det eneste du vet som kan sinke meg.
Du tenker for mye. Kom hit.
Nei. Nei, jeg vil ikke falle for din plan, oberstløytnant sirene.
Dette programmet vil virke, og jeg skal gjøre det.
Ikke gjør det, Rodney. Det kommer ikke til å virke.
Du er kald, desperat, du slo hodet ditt.
- Alt ligger til rette for å gjøre feil. - Du har bare sinket meg.
De kommer til å hjelpe deg. De kommer til å få deg ut.
- Bare gi dem sjansen. - Hører ikke.
- Ikke. - Og der.
Det er klart. Ingen krangling.
Du gjør en feil.
Jeg antar du er borte når jeg kommer til overflaten.
Ikke si noe nå.
Jeg trenger virkelig ikke noe hva-var-det-sa, så...
- Hvor mye kraft kastet du bort? - Tretti minutter.
- OK. Det er ikke så ille. - Nei.
Nei, jeg har en halv time til vi er helt uten energi.
En halv time til jeg er død.
Jeg tror tsjekkisken min er blitt bedre, for jeg vet hva du mener.
Kan være skjoldet, kan være dybden.
Jeg har problemer med å finne jumperen. Bare...
- Bare hva? - Vil du ta opp skjermen?
- Hva er det? - Sjømonsteret ditt.
Det er minst seks til åtte ganger større enn jumperen vår,
- så la oss ikke gå for nært. - Hvordan går det med skjoldene?
Tolv minutter.
- Greit. La oss sjekke det. - Hvorfor?
Fordi det svømmer rundt i ring i det samme området,
og det betyr at det har funnet noe interessant.
Hva?
Hva er det du vil?
Bare... bare... gå bort.
Jeg tror han... Jeg tror han venter på å spise meg.
Jeg behandlet ham ganske dårlig.
- Hvalen? - Nei. Griffin. Jeg byttet samtaleemne.
- Du burde greie å følge med. - Beklager.
Han visste at vi begge ville dø dersom han ikke gjorde noe, så han...
Hvorfor tenkte ikke jeg på det først?
Kanskje jeg gjorde det. Jeg tenkte på det. Jeg kunne bare ikke...
Han var en tapper mann, og jeg...
Det virker bare ikke riktig, vet du?
Det har vært en dårlig dag.
Du kommer deg ut av dette.
Jeg tror ikke jeg ville trodd det selv om du var naken.
Ja, ja.
Bli hos meg, Rodney.
Du må holde deg klar.
Planen min var dum. Hva i helvete var det jeg tenkte på?
Vel, det er lett å si det etterpå.
Du hadde rett.
Jeg skulle hørt på deg.
Jeg beundret deg alltid, Sam,
- og nå prøver jeg bare å... - Jeg vet det.
Jeg tror virkelig ikke du er smartere enn meg.
På ditt beste er du... kanskje det er uavgjort.
- Et kompliment er på vei? - Ja.
Sett bort fra intelligensen min, så er du klokere.
Jeg antar at det er derfor du er her nede.
Du hadde rett.
Vel... du hadde rett.
I det minste ubevisst.
Jeg antar det er noe.
Jumperen. Jeg ser jumperen. Dyret sirkler rundt det.
Jumper Seks, dette er Sheppard. Kom inn.
lfølge avlesningene er den død. Det har ingen energi.
La oss få kroken på og gå opp.
- Nei, det kommer ikke til å gå. - Hvorfor ikke?
Den har tatt inn for mye vann.
Sensorene indikerer at til og med den bakre seksjonen er delvis full.
- Kabelen klarer ikke det. - Vel, vi kan prøve.
Nei. Det er et spørsmål om enkel fysikk.
Jeg er ikke kommet så langt uten å gjøre noe.
Skjoldet.
Vi kunne forstørre skjoldet mellom de to jumperne.
- Har vi nok kraft? - Ja.
Hvis vi legger oss på havbunnen
vil det være et spørsmål om å gå mellom de to jumperne.
Greit. Jeg skal få oss nærmere.
- Hva i helvete var det? - Hjelp.
McKay, Griffin, hører dere?
- Sheppard? - Hei, kompis.
- Hva om du åpner døren? - Det er nok en dårlig ide.
Lang historie kort, vi har gjort svøpen til et skjold
og forlenget det rundt deres jumper. Jeg står utenfor akkurat nå.
Hva?
Det eneste du må gjøre er å åpne døren og gå til min jumper.
Jeg sa de ville finne på noe.
Hva?
- Hva om det ikke er Sheppard? - Hva mener du?
Hva om det er en av mine hallusinasjoner?
Hva om det er pessimisten i meg som vil ha det overstått?
- Du hørte at skjoldet kom rundt oss. - Jeg hører deg.
McKay? Hva tar så lang tid?
Vi må gjøre dette fort. Skjoldet vil ikke holde for alltid.
Du er minutter fra hypotermi.
Jeg bare... jeg vet ikke hva som er virkelig og hva som ikke er det.
Rodney, de er her. De klarte det.
La dem hjelpe deg.
OK.
Best du flytter deg. Jeg har tatt inn mye vann.
- Nei. - Sekundær åpningsmekanisme.
Rodney, går det bra med deg?
- Det vil det. - Hvor er Griffin?
Han var der inne.
- La oss få deg hjem. - Nei, jeg må dekomprimere.
- Carter ba meg øke trykket. - Carter?
Jeg gjorde det. Jeg ba meg om det selv. Jeg slo meg i hodet.
Beklager at du ikke får spise meg i dag.
- Han er grunnen til at vi fant deg. - Er det sant?
- Jeg trodde at vi hadde mistet deg. - Jeg visste at dere ville finne på noe.
I det minste underbevisst.